Anterior în "Ghost Whisperer"...
Nu!
Vreau să-ţi aminteşti de mine aşa.
Nu! Nu tu!
Te voi iubi mereu, Melinda.
Te rog! Nu tu!
Mă simt atât de singură fără tine.
- Nu plec nicăieri. - Nu. Trebuie să treci dincolo.
Nu vreau.
Jim, nu!
Te-ai întors.
Te cunosc de undeva?
Uite, eu văd acelaşi tip pe care îl vezi şi tu.
Alt păr, nas, ochi, nu este Jim.
Ştiu ce văd când mă uit în ochii lui,
iar Jim... este în el acolo undeva.
Trebuie să fie.
Crezi în viaţa de după moarte?
Stai. Nu vrei să-mi spui cumva că sunt soţul tău reîncarnat,
pentru că tu eşti singura persoană sănătoasă cu care am luat contact de când mi-am revenit.
Nu e cine ştie ce, dar poate că vei reuşi să mă ajuţi să-mi termin garajul.
Şi ai putea locui acolo cât timp vei lucra.
Cel puţin până îţi vei da seama de următorul pas pe care trebuie să-l faci.
Nu vrei să-mi spui odată ce e între noi?
Ştii cât de norocoasă eşti?
Tocmai ai primit o a doua şansă pentru iubirea ta cea adevărată.
- Oh! Oh. Bună. - Eşti matinală.
Bună, Sam. Da, eu doar... ştii...
încerc să mă menţin în formă.
Da. Şi eu. Lucrez la asta.
Aşadar...
vrei să...
- împreună? - Nu ştiu ce să zic.
- Ştiu. Am fost idiot. Îmi pare rău. - Poftim?
Ăsta probabil e momentul când, ştii tu, ai vrea să ţi-l petreci singură.
După toate prin câte ai trecut...
Nu e asta, e...
- Să te aduni puţin. - Corect.
E ceva ce probabil făceai cu soţul tău, nu? În fiecare dimineaţă?
Nu vreau să-ţi stau în drum.
Nu. Deloc.
El lucra foarte mult şi la ore din cele mai ciudate, şi îi plăcea să doarmă mai mult.
Chiar nu-mi stai în drum.
Eu trebuie... ei bine...
Ah, bine vorbit, Sam. Um...
Să ai o dimineaţă plăcută.
Eu o iau în direcţia aceea.
Eu într-acolo.
- Pa. - Pa.
De ce nu am putut spune "picioarele tale sunt mai lungi ca ale mele,
"şi s-ar putea să nu fiu capabilă să ţin pasul cu tine"?
Ce e aşa de greu ca să spun asta?
Probabil e mai mai bine decât să spui, "hei,
tu eşti iubirea vieţii mele într-un corp nou, şi de câte ori te văd devin neputincioasă".
Mi se înmoaie genunchii.
genunchii, piciorele mele,
Bâlbâi nişte cuvinte, vocea îmi tremură.
devin total iresponsabilă...
Bună, Sam.
Bună. Ce mai faci Sam?
Bună, Delia. Uite,
aveam toate acestea în maşina mea de câteva zile.
Tot vroiam să ţi le dau, dar de câte ori te vedeam,
uitam.
Nu că nu aş fi uitat şi altceva în toată viaţa mea,
Cum să citesc un plan făcut de mine, numele câinelui meu.
Ai avut un câine?
Nu. Dar la astfel de lucruri m-am gândit când mi-am revenit.
Oricum. Astea sunt ale tale. Poţi să le păstrezi sau să le vinzi sau să le arunci.
Chiar sunt nişte lucruri drăguţe aici.
De unde le ai?
Ei bine, am avut o slujbă în care a trebuit să fac o demonstraţie pe o casă mare de pe autostrada 18.
- Ei sau descotorosit de tot suportul fizic. - Ooh!
Hei, dacă ai o trusă de prim ajutor aş putea...
E totul în regulă. E doar o simplă tăietură.
Poftim.
Eşti cam palidă.
Nu trebuie să mai sari peste micul dejun.
Ştii, îţi scade tensiunea.
- Da. - Da. Spui că mai erau şi alte lucruri acolo?
Da, în maşina mea, dar...
mai erau câteva tone acolo.
Aş putea să le văd şi eu?
Da, chiar vroiam să merg acum acolo.
Da, noi am pornit treaba din spatele casei.
Nu ştiu dacă proprietarul a dorit să le arunce sau să le demoleze, dar...
Nu ştiu dacă vei găsi prea multe lucruri preţioase pe aici.
Există apă prin apropiere?
Apă? De ce?
Ei bine, ţiglele. Nu ştiu...
Nu ştiu. Există vreo fântână sau un bazin?
Fântâna e chiar aici.
Asta căutai?
De ce nu?
E o fântână a dorinţelor.
Ai grijă ce-ţi doreşti.
Marvasmar are plăcerea de a vă prezenta
Ghost Whisperer Sezonul 04 Episodul 09 "Pieces of You"
Eşti sigură că această fetiţă este...
- cum îi spui tu? - Ataşată de el?
- Da. - Nu.
Dar pe cât de repede Sam şi-a pus dorinţa, ea a şi ieşit din fântână,
stând lângă el, avertizându-l.
Te avertiza pe tine sau pe el?
Cine ştie? Poate pe oricine vine la fântână.
Dar ea cu siguranţă era focalizată pe el.
Ei bine, ştii ce-şi doreşte el?
M-ai blocat cu asta.
Trebuie să fie ceva de recuperarea memoriei.
Şi dacă ar fi asta, care-i problema?
Ştim amândouă că e spiritul lui Jim.
Tu ştii asta, chiar şi eu ştiu asta
Ce e? Ce e cu privirea asta?
Că ai încredere în mine.
Ce ai de gând să faci?
Să nu-mi mai fac griji pentru mine şi pentru lucrurile pe care nu le pot controla.
Să ajut fetiţa moartă a cărui spirit e blocat jos în fântână.
Ştii cumva dacă ea a locuit în acea casă?
Ultimul proprietar a fost o văduvă.
Ea a avut copii, dar nicio fiică.
locul ăsta are o vechime de 100 de ani.
Şi ce anume cauţi?
Un copil pierdut sau decedat în ultima sută de ani?
În principiu.
Sau aştept până va apărea din nou şi atunci să încerc să
descopăr dacă avertismentul său a fost o ameninţare sau o promisiune.
Uită-te la asta.
E încă în stare bună. De ce le aruncă?
Cel care a contractat lucrarea vrea totul nou, pricepi?
Omule, cred că mi-a spart timpanul.
Ai auzit asta?
Da, era maşina lui Bob.
De două ori?
Nu prea cred.
- Ajută-mă cu asta. - Da.
- Sam, eşti bine? - Da.
Sunt eu, Melinda.
Aşteaptă o clipă.
Acum ai ajuns. Cum ai ajuns...
Uh, dezbrăcat? Îmi pare rău.
Lasă-mă să dau radioul mai încet.
Îmi pare rău. Era radioul puţin cam tare.
Nu m-ai auzit? Nu.
Stai puţin.
Deci. Ce s-a întâmplat?
Ce s-a întâmplat? Te-ai lovit singur?
Din câte ştiu eu nu.
Şi nimeni dintre doctorul de aici sau cel de acasă nu ştie nimic.
Ce vrei să spui?
Am crezut că e ceva legat de accidentul de maşină.
Dar asta s-a dovedit a fi o rană proventă din picioare la cap.
Sigur. Asta poate provoca o traumă musculară.
Dar de ce o simt acum?
Când a început?
E cam ciudat.
Prima dată când am simţit-o, am auzit când a pornit motorul unei maşini.
A fost ca o împuşcătură de armă.
Am auzit-o de două ori, dar s-a întâmplat o singură dată.
Sunt sigur că mi-am imaginat asta, dar...
Nu te stresa prea tare. S-ar putea să fie o amintire ceva.
Şti tu? Una pe care ai uitat-o,
dar care te poate conduce la altele.
Sper să fie aşa.
Am trecut prin toate aceste cutii,
toate chestiile mele.
Încercând să-mi provoc amintirile pierdute.
Şi?
Nu ştiu. Am ascultat CD-urile,
am văzut poze cu persoane care se presupune că le cunosc,
am aici un celular. Ce trebuie să fac?
Să sun aceste persoane şi să spun, "hei. Vă amintiţi de mine?"
Pentru că eu nu.
Ai spus că s-a întâmplat asta când lucrai.
Erai în apropierea fântânii?
Nu, intram şi ieşeam din casă.
Veneam şi plecam pe lângă fântână.
Şi s-a întâmplat ceva ciudat acolo?
Ţie sau oricui altcineva?
Nu. Nimic la care să mă pot gândi. De ce?
Despre proprietari ce poţi spune?
Ai vorbit cu cineva care a locuit în acea casă?
Eu lucrez doar pentru cel care a contractat acea lucrare.
Unde vrei să ajungi? De ce eşti aşa de curioasă cu această fântână?
E legat de ceea ce fac eu de obicei.
Într-un fel. Ştii?
Antichităţi, fântâni...
Adică, aici se află o piaţă pentru tot felul de astfel de lucruri,
chiar dacă crezi sau nu.
Ar trebui să plec.
Bine.
Îmi pare rău că am fost dezbrăcat.
Cine eşti? Ce doreşti?
Uite, poţi discuta cu mine, dar pe el lasă-l în pace.
Ţi-am făcut pui cu sos de tahini.
Şi o salată bună.
Bine, mănâncă.
Da.
Eu sunt. Mănânc.
Ceva ce arată a fi necomestibil
şi în totalitate crud.
Cum ai gătit puiul?
- Cum? La tigaie. - Adică la ce temperatură?
Ţi-am spus că durează o oră la...
Da, l-am lăsat o oră.
În cuptor?
În cuptor? Tu... tu ai spus pe cuptor timp de o oră.
Nu. Nu, nu, nu.
Aşa se pârjoleşte.
Am spus în interiorul cuptorului la 425.
Nu am auzit partea asta.
Delia, îmi lipseşte atât de mult.
Iar tu aveai dreptate.
El păstrează distanţa
pentru că acum crede că sunt îndurerată.
Iar adevărul e...
că aşa sunt.
Îmi lipseşte.
Ştii, azi...
Azi ţi-a amintit ceva din viaţa sa...
Vreau să spun a lui Jim. Sau cel puţin aşa cred.
E minunat, dragă.
Nu, nu e. Deoarece...
el şi-a amintit că a fost împuşcat.
Ştii? Şi cred...
Cred că fantoma e responsabilă de asta
dacă asta şi-a dorit.
Îmi pare rău.
Asta m-a speriat.
Prin ce trebuie să treacă
pentru a se întoarce la mine. Şi...
dacă nu vrea asta?
Deja s-a întors la tine.
Vreau să-ţi aminteşti asta.
Jim a făcut toate astea pentru tine.
Ai putea doar...
să mai stai cu mine, la telefon, pentru încă 5 minute?
Apoi promit că vom merge amândouă la culcare.
Da, sigur.
Am putea vorbi şi toată noaptea dacă asta vrei.
Te-am avertizat.
Stai departe de fântână.
Picioarele şi mâinile mele.
Ţi-a făcut cineva asta?
Lucruri groaznice se vor întâmpla dacă nu stai deoparte.
Ce ţi-a spus explicit ca să te facă să stai la distanţă
şi care te-a inspirat pe tine într-atât de mult ca să vii la această casă?
Nu pot căuta indicii
cu toată lumea muncind pe aici, şi în mod special când e Sam.
Cum era când ai văzut-o înainte?
Dintr-o bucată sau în bucăţele?
Ea era întreagă.
Probabil s-a întâmplat asta după ce ea a murit.
Da, pentru a putea fi transportată.
Pentru unii ucigaşi, dezmembrările sunt un fetiş,
dar pentru marea lor majoritate e o chestiune de comoditate.
Cum altfel să bage un corp într-un portbagaj?
Cunoştinţele tale enciclopedice puţin deplasate
inspiră teamă.
Iar tu dacă ai găsi o rangă prin accea mică ladă împopoţonată,
aş fi impresionat.
Nici măcar nu au încuiat-o.
Haide.
Uite-te la toate aceste ziare.
Dumnezeule.
Bine aţi venit în cuibul şobolanului uriaş.
Cine a locuit aici?
O văduvă.
A murit de infarct.
Ştii că ei tindeau către perfecţionism?
Ironic, nu? Pentru că oameni care au
un astfel de sfârşit trăiesc cam aşa.
Da. Nu e cel mai primitor loc
pentru o vizită a unui copil.
Crezi că a fost atrasă de această proprietate
din cauza fântânii?
Poate că e doar locul unde a fost dusă de vânt.
Distanţa minimă de siguranţă de care a dispus ucigaşul pentru a transfera corpul.
Stai.
Luminează puţin într-acolo.
Ce e asta?
Uită de transport. Mă gândesc acum numai la fetiş.
De când este goală această casă?
Nu ştiu.
Văduva a murit acum câteva luni.
Şi aici a fost nelocuit,
sau ar fi putut sta cineva aici?
Nu mă mai tem dacă vecinii ar chema poliţia.
Ce e asta?
Sunt dorinţe.
O dorinţă pentru jucării noi,
un milion de dolari.
O ceaşcă de ceai cu terier care să nu muşte.
E ca şi cum ar fi scrise de către copii.
Moşul nu ar fi putut pune un rămăşag mai bun.
Uite-te la asta.
Pare a fi scrisul unui adult.
"Aş dori ca el să ştie că ea a fost aici."
Trebuie să-ţi spun,
e îngrozitor de plăcut ca cineva care a ciopârţit o fetiţă
să lase un bilet. Pentru cine?
Tatăl fetiţei? Dorind ca el să fi învăţat lecţia?
Atât de drăguţ că bătrânica cu şobolanii a salvat totul.
Ea chiar a păstrat totul.
Adică ea chiar nu a ştiut că o fetiţă era în fântână?
Adică noi încă nu ştim dacă acolo era o fetiţă în fântână.
Nu am de gând să cobor în acea fântână.
Nu-mi pasă dacă ai aripioare şi o mască prin acea geantă,
- Nici nu mă gândesc. - Bine. Fie.
Eu mă gândeam că ea bântuie
pentru că e ceva legat de moartea sa.
Bună dimineaţa.
- Eli, nu? - Da. Sam, bună.
- Noi am fost doar... - Noi am fost la...
E devreme, nu?
Da. E dimineaţă.
Eu voi merge să citesc pagina sportivă.
Poate îmi voi aminti cu ce echipă ţin.
Oh. Melinda?
Îţi aminteşti că m-ai întrebat despre istoria acelei fântâni?
Ai cumva vreun cumpărător?
Da, corect.
Da, am întrebat prin jur. S-a dovedit că
acei contractori au fost angajaţi de fiul cel mare al bătrânei.
El e cel care e proprietar acum.
El stă într-un loc numit...
Grandview Court. Numele său e Ackerman.
- Travis Ackerman. - Minunat. Mulţumesc.
- Cu plăcere. - Pot să te întreb...
ceva puţin mai ciudat?
Ce anume ţi-ai dorit?
La fântână?
Nu-ţi pot spune asta.
S-ar putea să nu se adeverească.
Eu nu pot aştepta până când această fantomă va trece dicolo.
Hai să ne întâlnim cu acest fiu.
Travis Ackerman.
- Lasă-mă pe mine să o fac. - Eşti sigur?
Da, nu-i nicio problemă.
Ai spus că ai sunat pentru că ai un cumpărător
pentru câteva dintre piesele din acea casă?
M-am gândit că nu e nimic de valoare pe acolo.
Am vizitat un prieten pe acolo,
şi am văzut aceste păpuşi.
Păpuşi?
Bucăţi de păpuşi.
Asta-i ciudat.
Ştii despre ce vorbesc?
Erau... un morman.
Ştii? Braţe şi picioare.
Erau lângă o cutiuţă cu notiţe,
sau... dorinţe. De fapt. Cred.
Ştii ce? Eu... chiar ştiu despre ce anume vorbeşti.
Am găsit o grămadă de păpuşi stricate.
Erau dezmembrate.
Cineva le-a lăsat cu un bilet
- La baza fântânii. - Fântânii?
Da, e o fântână veche pe proprietatea noastră.
De fapt e o fântână a dorinţelor.
Copii vecinilor ştiu despre asta.
Eu aveam deja 15 ani când
ne-am mutat în acea casă veche,
dar, din când în când, îi vedem acolo.
Desigur, ei ar fi fugit în secunda următoare în care cineva din casă ar fi ieşit afară.
- De ce? - Ştii tu,
vechi, un loc în care totul scârţâie.
Noi stăteam într-o casă ciudată.
Eu am trecut prin mici momente neplăcute în timp.
Şi m-am gândit că dacă aş putea ajuta
cu îndeplinirea câtorva dorinţe a unor fetiţe, de ce să nu o fac?
Aşa că eu, am luat părţile rupte...
ceea ce, mare surpriză, asta sună ca şi cum mama a fost salvată,
Şi am lăsat o păpuşă nouă.
Iar în ziua următoare, dispăruse.
Ai cumva vreo idee cine era fetiţa?
Nu. Am văzut-o doar de la distanţă.
Ea era singură.
Nu avea mai mult de 10 ani, păr lung şi negru.
Ştii, adevărul e că am învăţat să păstrez distanţa de acea fântână.
Într-un fel îndeplineam dorinţele tuturor.
De ce?
Vei crede că sunt nebun.
E neplăcut.
Îţi pot spune asta.
Bine.
Când aveam 18 ani, eu...
am primit o bursă pentru o şcoală din afara ţării.
Şi apoi am aflat că
prietena mea era însărcinată.
Nu am spus că e vina ta...
Am văzut cum viitorul meu se distruge.
Nu aş fi vrut ca să fie nici un lucru de care mama mea să se poată agăţa.
Înţelegi, eu, Allison,
şi un copilaş blocaţi în acea casă.
- Şi... - Vom fi fericiţi.
Mi-am pus o dorinţă.
Cu Allison lângă mine, mi-am dorit...
ca ea să nu fie însărcinată.
Am spus că aş fi dat orice.
Maşina lui Allison era parcată în faţă,
chiar pe marginea drumului.
Şi aceşti, aceşti concurenţi... aceşti biciclişti
veneau în viteză de pe deal.
Iar ea a fost lovită.
A pierdut copilul, iar eu am plecat la şcoală
iar ea nu mi-a mai vorbit niciodată.
Aşa că...
Dorinţă îndeplinită.
Dar sunt sigur că tu nu crezi în
toate aceste chestii.
Ai fi surprins în ce anume cred.
Lasă-mă să-ţi spun ce a văzut un prieten de-al meu în acea fântână.
Aşa dintr-o dată fiul a fost de acord să dreneze fântâna?
A fost un lucru uşor de vândut.
Fantoma trebuie să-l fi făcut pe indivit să creadă pe jumătate
că ea a fost reală doar ca să-i satisfacă dorinţa.
El crede că ea este acolo jos,
iar familia merită să ştie asta.
Ei bine, e cooperant.
Nu în modul în care te aşteptai de la un ucigaş fără milă.
Nu am obţinut asta de la individ.
Dar cu mama lui ce este?
Ea pare o femeie drăguţă
cu o anxietate.
Ce e? Ce anume nu pricep?
M-am gândit la dorinţa
îndeplinită lui Travis.
Asta cu siguranţă accentuează punctul de vedere al fantomei.
Ai grijă ceea ce-şi doreşti.
Da, dar ce a cauzat moartea fetiţei?
Deoarece ea continuă să ne avertizeze în legătură cu dorinţele
Astfel că, în mod evident, este ceva ce şi-a dorit ea.
Asta ar trebui să fie uşor de descoperit.
O fetiţă care şi-a pus o dorinţă.
Da, dar poate că avem mai mult decât atât.
Adică, acum noi ştim când a trăit, corect?
Şi ce dacă ea este fata care Travis Ackerman a văzut-o lăsând bucăţi de păpuşă?
O grămadă de bucăţi de păpuşă.
Ea trebuie să fie.
Da, dar când a dispărut?
Ei bine, Travis a spus că el avea 15 ani când el s-a mutat acolo.
Da, iar când a plecat la acea şcoală avea 18.
Iar acum el are puţin peste 20. Adică, câte fete
ar fi putut muri sau să dispară în Grandview în ultimii 3 ani?
Gretchen Dennis. Ea e.
Dispărută din 1996.
Aveai dreptate. Şi...
E destul de dureros.
Îmi pare rău.
Mulţumesc că aţi făcut asta.
Da. Da, um...
E fata aici?
Adică, spiritul pe care l-ai văzut?
- Nu. - Ei bine, poate, acum că ei au găsit corpul ei,
e împăcată?
E un pas înainte.
Ce ai spus poliţiei?
Doar că am de gând să drenez înainte de a vinde locul.
Ştii, e o măsură de precauţie
şi că nu vreau ca cineva să fie rănit.
Um, Allison? Ar fi... ar fi putut să-i facă asta fantoma?
Adică, să-i cauzeze un astfel de accident?
Nu ştiu. Poate.
Îmi pare rău.
Ajută-mă!
Ce? Ce este?
Fetiţa.
Ar putea să nu fie singura care a murit.
Asta a fost rapidă.
Vecinii deja au construit un sanctuar.
Da, este peste tot în ştirile locale.
Gretchen era dispărută de 12 ani.
Mergem să vorbim cu familia?
Mi se pare puţin prea devreme.
Nu, fantoma.
Uite-te la mine, Clay!
Te urăsc! Uite-te la mine!
Uite ce mi-ai făcut, Clay.
Uite-te la mine, Clay.
Ce e? Ce nu e bine?
El mi-a făcut asta.
El m-a ucis.
Cine e?
Fratele meu.
Nu pot crede că un băieţel
şi-ar fi putut ciopârţi sora în bucăţele.
Oh, el a putut.
Tu eşti regina căutărilor. Tastează "ucidere de soră".
Vei obţine vreo sută de rezultate.
Clay poate că a ucis-o,
dar nu el a tranşat-o.
- Cum se face că ştii asta? - Tocmai am primit un e-mail
De la un prieten de la morgă.
Chiar şi după 12 ani, scheletul ei e intact.
Au fost câteva fracturi minore,
dar nimic care să indice dezmembrările.
Dar cu băiatul ce e?
Erau şi alte oase jos în fântână?
Nu. Un singur set de oase.
Dar tu ai spus că a fost o viziune,
nu un spirit, corect?
Deci asta înseamnă că ceea ce i s-a întâmplat lui
a fost ceva legat de experienţa fetiţei.
Bine.
Ce ar fi dacă băiatul cel fără de mâini pe care l-ai văzut
ar fi prima crimă a lui Clay?
Iar ea a fost martoră la asta.
Deci dacă acele păpuşi care erau despicate în bucăţi...
Asta ar fi putut fi un avertisment.
Ea ar fi putut vedea ce a făcut fratele ei
şi ar fi putut să îl ameninţe.
Iar pentru a o face să tacă, a aruncat-o în fântână?
Ei bine...
E cam greu de crezut.
dar cred că trebuie să discut cu părinţii.
Melinda, ei tocmai au realizat că fiica lor
nu se va mai întoarce în viaţă acasă.
Da, dar ei nu ştiu că
ea încă are nevoie de ajutorul lor. Şi al tău.
Uite, Eli, vorbesc serios.
Tu eşti un consilier în ceea ce priveşte durerea foarte experimentat.
Ai văzut la ştiri, eşti aici ca să ajuţi,
şi nu te poţi opri să te întrebi despre...
relaţia lui Gretchen cu fratele său?
Ne întrebi cum a suportat el veştile?
Nici nu a putut vorbi despre asta.
Dar asta nu e o noutate.
Clay...
Clay e atât de deştept.
El e un bun atlet.
El era un bun jucător cu mingea.
Dar când a dispărut Gretchen, a fost distrus.
Şi-a pierdut interesul pentru toate. A fost...
A fost ca şi cum l-am fi pierdut şi pe el.
Ce vreţi să spuneţi?
"vina supravieţuitorului".
Aşa a numit-o terapeutul familiei.
Înţeleg.
Dar e posibil ca pentru Clay,
să fie totuşi ceva anume pentru care să-şi simtă o anumită vină?
Referitor la Gretchen? Ei se înţelegeau?
Ei se mai încăierau ca orice alţi fraţi.
- El era mai în vârstă. - Un băiat obişnuit.
Iar Gretchen era o fetiţă mică.
Va părea ciudat, dar ei îi plăcea să se joace cu păpuşile?
Nu fac asta majoritatea fetelor?
Ce e ciudat în asta?
Clay a făcut ceva păpuşilor ei?
Nu chiar.
Ei bine, ei... nu, stai, Aaron, ei au făcut.
Când, uh, când el încerca să i-o plătească
pentru cine ştie ce, el le ascundea. Pe toate.
Iar Gretchen îşi pierdea minţile.
Şi asta era tot ceea ce avea el nevoie.
- Aaron, îţi aminteşti asta? - Da.
El obişnuia să facă lucruri groznice.
Obişnuia să le ascundă, să le spânzure...
să le taie în bucăţi?
Ei bine, da.
Ştiu că sună îngrozitor,
dar noi ne-am gândit
că ăsta e modul lor de a fi.
Nu sunt aşa copiii?
Am o livrare de carne pentru Andrew.
Caut şi eu biroul principal.
Al treilea etaj. Cred că cineva mai e încă acolo
dacă ai nevoie de vreo semnătură.
Îmi pare rău pentru asta. Sunt în întârziere.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Nu! Nu!
Nu, nu, ajutor!
Vă rog, cineva să mă ajute! Vă rog!
Alo?
Verifică asta.
Nu putem vorbi mai târziu?
I-am sunat fratele, Clay, acasă şi la servici.
Nu mi-a răspuns.
Deci, în principiu, m-ai sunat ca să-mi spui
că nu ai nimic să-mi spui.
Într-un fel. Spuneai că fantoma era nervoasă.
- Eu doar spuneam... - Oh. Ei bine, e minunat.
Mulţumesc. Bine. Pa.
- Neaţa. - Hei, bună dimineaţa.
- Ce mai faci? - Sunt bine, sunt bine.
Iar astea sunt pentru tine.
Ştiu că eşti puţin cam grăbită.
Am vrut să-ţi aduc astea înainte ca tu, uh...
să mănânci. Sau poate că nu. Nu e prea târziu.
Nu vei întârzia la servici, nu?
Nu. Nu, asta e...
e drăguţ din partea ta.
Este plata pentru toate lucrurile bune
pentru că m-ai primit. Mănâncă, acum.
Cum e? Bun? Rău?
Ai folosit coajă de portocală în clătită?
Bun! Am folosit, da. Coajă de portocală,
sirop de arţar organic, puţin fruct,
Uleiurile de arahide.
Stai. Nu eşti cumva alergică la vreuna dintre ele?
Nu.
Nu, e ceva ce-mi făcea şi soţul meu.
- Îmi pare rău. - Să nu-ţi pară.
Chiar aşa.
E perfect.
Îmi pare rău că tot aduc aminte de el. E doar...
Cum să nu faci asta?
Adică, uh...
uite, poţi vorbi cu mine despre el oricând doreşti.
Oricând.
Pentru că e ceva ce am acum din plin. Timp.
Corect. Am auzit ştirile.
- Îmi pare rău. - În orice caz.
Cred că totul a fost oprit.
Aşa că a dispărut.
Ei au descoperit corpul unui copil în acea fântână.
Ştii tu, fântâna de care erai interesată.
Trebuie să te întreb...
Care-i treaba cu toate astea?
Nu ştiu.
Sper ca poliţia să descopere ceva.
Eu chiar vorbeam despre tine.
Ştii, toate acele întrebări legate de fântână.
Şi apoi când noi am fost acolo,
e ca şi cum tu ai fi simţit ceva.
Adică, te-a surescitat.
Nu eşti medium, nu?
Uh, nu.
Nu, nu sunt medium.
Cu siguranţă populară eşti.
Bună, Eli.
Mel. De data asta am totuşi ceva.
Dispecerul lui Clay mi-a răspuns totuşi.
Se pare că fantoma noastră a fost cam dură la servici
şi l-a făcut pe Clay să trăiască cu o invaliditate.
Ce s-a întâmplat?
El a avut un accident.
Ştiu că vei spune că am luat-o pe cont propriu puţin cam înainte,
încercând să ajung la fratele său
care probabil şi-a ucis sora cea mică.
Omor prin imprudenţă? Crimă? Alege tu.
Ce ar fi să începi cu un telefon cam aşa,
"poţi vorbi, sau nu e momentul potrivit?"
Nu. Chiar vreau să alegi, serios.
Oh, m-am prins. Pentru că s-ar putea ca Sam să fie acolo.
Iar tu nu vrei ca el să ştie că tu ai puteri deosebite.
- Corect. - M-am prins. Aşa voi face.
Dar acum haide. Ai de gând să alegi sau nu?
Eu înclin să merg spre omor prin imprudenţă,
moartea lui Gretchen fiind un fel de accident.
Dar totuşi e ceva ce mă deranjează.
Un braţ Joe?
Bine, fie. Acel sărman băiat pe care l-ai văzut cu braţul tăiat.
Te gândeşti că dacă Clay şi-a ucis sora
într-un fel ciudat, dur, într-un accident ciudat la joacă,
cine ar fi puştiul fără braţ?
Da, şi ce legătură are cu Clay?
Am sunat la şcoală căutând un anuar.
să vedem dacă ai putea să-l identifici printre colegii săi.
Şi atunci mi-am amintit. Clay era un star în liga celor mici.
Că poate Joe era din echipă.
Nu ştiu. Poate că el ţi-a pierdut braţul
într-un ciudat accident pe care Gretchen l-a văzut.
- Un accident dublu? - Da.
El e. El e bîiatul pe care l-am văzut.
El e Joe fără de braţ?
El e Clay Dennis, fratele lui Gretchen.
Îţi spun că pe el l-am văzut.
El nu poate fi în acelaşi timp şi măcelar şi victimă.
Gretchen îl învinuia, deci el trebuie să fie implicat cumva.
Ei bine, dacă el vrea să-i mai atârne restul membrelor,
ar fi bine să înceapă să vorbească.
Ştii tu, avertismentul de pe etichetă
spune că nu trebuie să conduci.
Nu cred că asta e o problemă.
Există însă şi un alt avertisment de care trebuie să ai habar.
Eu văd spirite.
Ţi-am văzut sora. Este foarte supărată pe tine.
Bine. Ai văzut fantoma surorii mele.
Da.
Iar faptul că eu vorbesc cu fantome
nu e ceva ce ar trebui să recunosc
decât dacă viaţa cuiva ar fi în pericol.
Uite, domniţă. Ceea ce s-a întâmplat cu braţul meu
asta a fost doar... o chestie ciudată.
Nu, nu cred asta.
E prea similară cu o viziune pe care am avut-o.
Tu erai copil, 10 sau 11 ani.
Şi acelaşi braţ era vătămat. Dispărut, de fapt.
Bine, te rog să te opreşti.
Ştiu exact despre ce anume vorbeşti,
dar cum...
Oh,Dumnezeule.
Pentru că sora mea ţi-a spus.
Într-un fel.
Mi-a arătat câteva braţe şi picioare.
Nu aveam cum să fac legătura,
cu excepţia păpuşilor ei şi ceea ce le-ai făcut lor.
Ce le-am făcut.
Ţi-a spus ea ce le făceam?
Ţi-a spus ea asta?
Am fost atât de rău cu ea.
Era o încăpăţânată.
Întotdeauna umbla prin lucrurile mele.
Mişcă-te!
Erau momente când o uram, literalmente.
Atunci, eram convins că mi-a tăiat cauciucurile.
Ce e cu tine?
Nu m-am atins de prostia ta de bicicletă!
Clay, ce i-ai făcut surorii tale? Ce e cu tine?
Nu am făcut-o eu, jur!
Aşa că m-am răzbunat pe păpuşile ei.
Le ascundeam, le atârnam.
Ea alerga să le spună părinţilor,
şi scria în caieţelul ei,
despre cât mă ura.
Scriind aceste prostioare nu faci nimic.
Taci şi lasă-mă în pace.
Într-o zi, nu ştiu ce a făcut
ca să mă supere,
dar i-am ciopârţit toate păpuşile.
Mamă! Clay mi-a ucis păpuşile!
Am fost pedepsit 2 săptămâni.
Eram singur acasă,
I-am văzut ultimele notiţe.
Ea a rupt pagina, dar am putut vedea urmele.
Ea a scris, "Îmi doresc ca braţele şi picioarele lui Clay să fie tăiate."
Ea şi-a dorit pentru tine aceeaşi soartă ca şi a păpuşilor sale.
Iar când părinţii mei s-au întors,
am făcut ca această dorinţă să se împlinească.
Ajută-mă! Asta ţi-ai dorit? Ce mi-ai dorit?
Am încercat să o opresc înainte ca ea să sune părinţii sau la 911.
Am auzit uşa de la bucătărie trântindu-se.
Gretchen, întoarce-te. A fost doar o glumă.
Ea deja dispăruse.
Nu s-a mai întors în acea noapte.
Sau în următoarea, şi cealaltă noapte.
Nu ştiu la ce mă gândeam.
Ea avea 8 ani.
I-am auzit suspinele mamei în fiecare noapte.
"cum s-a putut întâmpla asta?"
Ştiam.
Dar ceea ce nu ştiam
era ceea ce s-a întâmplat cu Gretchen
după ce am speriat-o şi a plecat.
Tu ştii?
Nu.
Dar voi descoperi.
Îţi promit.
Te-am văzut vorbind cu el.
Gretchen, el nu a vrut să te rănească.
El era speriat pentru tine.
Am fost în întuneric,
În frig.
În tot acest timp îmi era frică să mă duc acasă.
Pentru că ai crezut că dorinţa ta s-ar fi putut îndeplini?
Dar el este bine. A fost doar un truc.
- Nu, el nu e bine. - El e în viaţă,
iar eu sunt moartă şi e numai vina lui.
El ar da orice pentru a te aduce înapoi.
Nu se poate lua nimic din ceea ce vine de la fântână.
Întreabă-l pe prietenul tău, Sam.
Nu pricep. De ce fantoma tot umblă după Sam?
Credeam că este supărată pe fratele ei.
Am de a face cu un suflet de 8 ani
care tot continuă să schimbe regulile aşa cum vrea ea.
Nimic nu explică cum a ajuns în fântână.
Ea a scris un bilet
şi a cerut fântânii să o ajute să-şi pedepsească fratele.
Aşa a pornit totul. Dar apoi, Eli şi cu mine
am găsit asta
cu păpuşile ei de la casa cea veche.
"Aş vrea ca el să ştie că ea a fost aici."
- Fratele ei a scris asta? - Nu, nu cred.
Unde sunt lucrurile pe care le-a adus Sam?
Le-am pus aici.
Nu ştiam dacă vorbeşti serios
despre vânzarea armăturilor de fixare pentru grădină.
Ce are de a face ţiglele cu toate astea?
Asta mă v-a ajuta să o pot face pe Gretchen să-mi spună adevărul.
"Pune-ţi o dorinţă.
"şi ascunde-o departe cu o piatră".
Gretchen, ai spus că fântâna are puteri mari
şi astfel fratele tău a fost rănit.
Pot vorbi cu ea?
Ea e aici. E mânioasă.
Aşa cum a fost când şi-a pus o dorinţă
şi a vrut să-ţi facă rău.
A ascuns-o adânc cu o piatră.
E încă în piatră?
Am urmărit-o cu privirea cum cădea în timp.
Ani după ani am fost acolo jos.
Din cauza ta.
Uite, orice ar spune ea,
Te rog spune-i că îmi pare rău.
Şi ei îi pare rău.
Chiar şi dacă ea nu îşi aminteşte astfel.
Când ai crezut că dorinţa ţi s-a împlinit
şi ai văzut că fratele tău sângerează,
poate chiar murind...
ai venit aici să-ţi retragi dorinţa, nu-i aşa?
Era atât de greu să pot ajunge la ea.
Ai spus că nu se poate lua înapoi.
Ai avut dreptate.
Chiar dacă ai fi vrut,
nimeni nu mai poate schimba ceea ce s-a întâmplat.
Dar tu îţi mai poţi pune încă o dorinţă.
Tu poţi să-l ajuţi pe fratele tău să se poată ierta pe el.
Tot ceea ce am vrut a fost să fiu cu el.
Indiferent ce a făcut.
Întotdeauna s-a uitat după tine.
Ea a vrut să fie cu tine.
Dar am fost atât de rău cu tine.
Iar tu erai doar un copil.
Şi tu erai un copil.
Îi vei spune că îl iubesc şi că îl iert?
Îi voi spune.
Ea înţelege acum.
Că a fost un cumplit accident.
Acelaşi lucru e valabil şi pentru tine.
Ea nu era în fântână când prietena ta a avut acel accident.
Nu era nici un spirit, nicio magie.
Tu ai făcut să se întâmple asta.
Da, nu am nevoie de ajutorul unei fantome.
Adică, poate că nu am obţinut ceea ce am dorit,
dar cu siguranţă am primit ceea ce am meritat.
Allison, eşti bine?
Pleacă!
- Allison... - Pleacă de lângă mine!
Încă, nu mă pot ajuta dorindu-mi...
Ţi-ai dorit ceva diferit?
Şi ea la fel.
Cine?
Femeia care a lăsat biletul.
Cea care a venit aici
cu fiica ta.
Desigur.
Celălalt bilet.
"Aş vrea ca el să ştie că ea a fost aici."
Ce... ce alt bilet? Ce anume spune?
Cred că vorbeşte despre prietena ta,
Allison.
12 ani. Şi ea a trăit tot timpul aici.
În Lewiston. La o jumătate de oră distanţă.
A fost rănită.
Lăsându-l să creadă că a pierdut copilul
aşa încât să nu-l preseze cu acest copil.
Ea nu a crezut că are dreptul să ştie şi el?
Cred că şi-a dorit asta.
Doar că, anii au trecut,
şi a fost tot mai greu să-i spună.
Deci, vizitele la fântână.
Presupun că da.
Până acum, totul bine.
Ce? Ea e aici?
Închipuieşte-ţi că atât timp cât sunt aici,
s-ar putea ca fântâna să ajute oamenii.
Aşa cum îl ajută pe Sam.
Sam?
A fost atât de întuneric atât de mult timp.
Acum e atât de cald şi de luminos.
Ce i-ai făcut lui Sam?
I-am dat ceea ce şi-a dorit.
Ceva ce chiar a dorit.
Să-i întorc ceva ceea ce deja avea.
Ce?
O bucăţică din viaţa sa de dinainte.
Care viaţă?
Mulţumesc.
A cam fost o zi ciudată,
şi nu prea ştiu cu cine să vorbesc despre asta.
Bine.
Am căutat prin lucrurile mele,
şi am descoperit o cheie.
Ştiu că e ciudat, am tot sperat...
mi-am dorit un indiciu.
Ceva care să-mi spună cine am fost.
Corect?
Presupun că am primit mai mult decât m-am aşteptat.
Eşti sigur că asta îţi aparţine?
Da.
Numele meu era pe chitanţă, Sam Lucas.
Am cumpărat astea acum o lună de zile.
Întrebarea e,
de ce anume am cumpărat?
Marvasmar a avut plăcerea de a vă prezenta
Ghost Whisperer Sezonul 04 Episodul 09 "Pieces of You"